M KLASSE-PLANETEN NIBIRU
For pokker! Det var vores lift! Du har lammet vores lift!
Skønt.
Løb!
- Hvad fanden har du taget? - Aner det ikke, men de bukkede for det.
Kirk til rumfærge et. De lokale er uden for farezonen. Fortsæt!
Få den vulkan neutraliseret, så vi kan komme ud af vagten!
Det skal gøres nu. Kaptajnen ved, rumfærgen ikke kan tåle den varme.
- Blev De set af de indfødte? - Nej, mr. Spock.
Primærdirektivet forbyder fremmed påvirkning af indfødte kulturer.
Det er derfor, jeg spæner af sted i forklædning.
Smid så den isterning, så vi kan komme væk! Kirk slutter!
- Klar bane. - Så skal det altså være nu!
- Asken smadrer vores drivspoler. - Skal jeg ikke gøre det?
- Det ville være yderst ulogisk... - Spock, det var for sjov.
- Du klarer det. - Så er det altså nu!
De forsøger at slå os ihjel! De forsøger at slå os ihjel, Jim!
Vi ses om 90 sekunder.
Kom så!
RAKETMOTOR OVEROPHEDET
- Jeg kan ikke holde den. - Vi har én chance for at redde arten.
Hvis vulkanen kommer i udbrud, dør planeten.
Få ham op... Nu!
Spock! Er du okay?
Jeg er overraskende nok i live. Vær klar.
- Jeg går ned efter ham. - Vi forlader færgen.
- Vi kan ikke efterlade ham. - Vi har intet valg, Uhura.
Vi vender tilbage med Enterprise.
Kaptajn, jeg forlader færgen. Du må selv finde tilbage til Enterprise.
- Uhura, klar til at svømme? - Klar.
Jim... Jim!
Stranden ligger den vej!
- Vi skal ikke ned til stranden! - Åh nej ...!
- Jeg hader det her! - Det ved jeg godt!
Det er da for latterligt at gemme et stjerneskib på havets bund hele natten.
- Saltvandet ødelægger... - Hvor er Spock?
Stadig på vulkanen.
Kaptajnen er på broen!
- Har vi forbindelse til mr. Spock? - Varmen påvirker hans udstyr.
Spock!
Jeg har aktiveret det aggregat, der vil lægge vulkanen død.
- Og så er han død. - Kan vi bruge transporteren?
- Ikke med de magnetfelter. - Spock skal beames op på skibet.
Måske hvis vi kunne se ham...
Det er en aktiv vulkan! Vi ville ikke kunne modstå varmen fra den.
Vi ville tabe højde.
Askeskyen skjulte færgen, men ikke Enterprise.
Vi risikerer, at de indfødte ser skibet.
Selv om du kender reglerne, må der være undtagelser.
- Det er i strid mod Primærdirektivet... - Spock, vi forsøger sgu at redde dig.
Behovet hos de mange er vigtigere end behovet hos de få.
Vi snakker om dit liv!
- Reglerne kan ikke overtrædes... - Spock!
- Få ham online igen. - 90 sekunder til detonation.
Hvis Spock var her, og jeg var der, hvad ville han så gøre?
Han ville lade dig dø.
Spock!
Er du uskadt?
- De lod dem se vores skib. - Han har det fint.
- Broen til kaptajn Kirk. - Ja.
- Er kommandør Spock om bord? - Han er i sikkerhed.
Meddel ham, at aggregatet er detoneret.
Tillykke, Spock. Du har lige reddet verden.
- De overtrådte Primærdirektivet. - Hold nu op. De så os, og hvad så?
Det kongelige børnehospital
Jeg kan redde hende.
- Hvad siger De? - Deres datter...
- Jeg kan redde hende. - Hvem er De?
Åh, Jim... Lad den nu være... Jim...
Du svarer ikke, vel?
STJERNEFLÅDENS HOVEDKVARTER
Jamen det er derfor, han har ringet. Det kan jeg mærke.
Jeg tvivler meget på, at vi bliver udvalgt til det nye program.
Hvorfor vil Pike ellers se os?
De gav os Flådens nyeste skib. Hvem skal de ellers sende?
- Der er mange muligheder. - En femårig mission!
Langt ude i rummet... Uudforsket territorium...
De damer... Jim Kirk.
"Begivenhedsløs"... Det er sådan, De beskriver undersøgelsen af Nibiru.
- Jeg ville ikke gå i detaljer. - Fortæl om vulkanen.
Ifølge vore data var den ustabil og kunne udslette planeten.
- Bare det ikke sker. - Det gør det næppe.
Ustabil er jo relativt. Måske havde vi dårlige data.
Eller måske detonerede mr. Spock et koldfusions-aggregat -
- i den, lige efter at en civilisation, der knap nok har opfundet hjulet -
- så et stjerneskib stige op af havet! Det er da sådan, De beskrev det, ikke?
Har du skrevet rapport?
- Jeg gik ud fra, De talte sandt i loggen. - Jeg skulle jo redde dit liv.
Hvilket var årsagen til, at jeg påtog mig ansvaret...
Ansvaret ...! Nydeligt, Spids, hvis du ikke samtidig kastede mig for ulvene.
"Spids"? Er det nedsættende?
D'herrer... Stjerneflåden har kun mandat til at udforske og observere.
Hvis missionen var gået efter planen, havde de indfødte ikke anet uråd.
- Det er en formalitet. - Vulcanere sætter pris på formaliteter.
- Svarer De igen? - Jeg forsøger blot at svare Dem.
Ud!
Træd af, kommandør.
Er du egentlig klar over, hvor møgirriterende du er?
- Det skulle jeg mene. - Så fortæl, hvad du har lært af det.
- Stol aldrig på en vulcaner. - Du løj i en officiel rapport.
Du tror ikke, reglerne gælder for dig.
Det var derfor, De overtalte mig og gav mig Deres skib.
Jeg gav dig mit skib, fordi jeg så noget storslået i dig.
- Men du ejer ikke ydmyghed. - Skulle jeg lade Spock dø?
- Det er ikke pointen. - Hvad havde De da gjort?
Jeg havde ikke udsat min næstkommanderende for fare.
Du skulle kortlægge en planet, ikke ændre dens skæbne!
Du overtrådte adskillige forskrifter og satte besætningens liv på spil.
Ja, men de døde ikke. Hvor mange har jeg mistet?
Du tror, du er ufejlbarlig! Du tror, reglerne kun gælder for andre.
- Nogle burde... - Du bruger dit held til at spille gud!
Jeg har derfor orienteret admiral Marcus, som har nedsat en domstol -
- jeg ikke er med i. Er du klar over, hvad Stjerneflåden giver mandat til?
De har taget Enterprise fra dig.
Du ryger tilbage på Akademiet.
- Admiral, hør her... - Hvorfor skal jeg lytte?
- Du lytter kun til dig selv. - Hver eneste beslutning blev taget...
Du nægter at tage ansvar for noget, og du respekterer ikke stolen.
Og ved du hvorfor? Fordi du ikke er klar til det endnu.
KELVIN MINDEARKIV
TRANSMISSION AFSENDT MODTAGER ADMIRAL A. MARCUS
Hvordan fandt De mig? - Jeg kender dig bedre, end du tror.
Jeg fandt dig også første gang i sådan en bule.
- Dengang fik du røven på komedie. - Vel gjorde jeg ej.
Såh? Det var en legendarisk røvfuld. Du havde servietter i næsen.
Ikke sandt?
Jo, det var en god slåskamp.
"En god slåskamp"?
Jeg tror, det er det, der er dit problem.
Jeg har fået hende igen... Enterprise.
Tillykke.
Pas på den næstkommanderende.
Spock skal ikke arbejde under mig. Han er forflyttet til U.S.S. Bradbury.
Du skal være min næstkommanderende.
Marcus skulle lige overtales.
Men indimellem kan jeg godt tale min sag.
Hvad sagde du til ham?
Sandheden... At jeg tror på dig.
At hvis nogen fortjener en chance til, så er det Jim Kirk.
- Jeg ved ikke, hvad jeg skal sige. - Det er så første gang.
Det skal nok gå, knægt.
"Krisemøde, Daystrom."
Det er os.
Træd an!
- Kaptajn... - Ikke mere... Næstkommanderende.
Jeg er blevet degraderet, og du er blevet forflyttet.
- Godt, det ikke fik værre konsekvenser. - Det kan du da ikke mene.
- Jeg ønskede ikke... - Jeg reddede dig og mistede mit skib.
Jeg kan nu se, at jeg skulle have orienteret Dem om min rapport.
Jeg forstår, at du bare må følge reglementet, men sådan er jeg ikke.
Man forråder ikke folk, der redder ens liv.
Vi lyver ikke.
Jeg taler til din menneskelige halvdel. Ved du, hvorfor jeg reddede dig?
Kommandør Spock? Frank Abbott, U.S.S. Bradbury.
De skal vist med mig.
Javel, kaptajn.
Hvis sandheden skal frem, så kommer jeg til at savne dig.
Admiral Marcus...
Tak, fordi De kom med så kort varsel.
Sid ned.
Nogle af jer har hørt, hvad der er sket i London.
Målet var et Stjerneflåde-arkiv, der blev til et hul i jorden med 42 døde.
Jeg har fået en besked fra en stjerneflådeofficer -
- der tilstod angrebet og sagde, at han blev tvunget til det af denne mand:
Kommandør John Harrison. Han er en af vore egne -
- og han står bag denne ugerning.
Af uvisse årsager har John Harrison erklæret Stjerneflåden krig.
Denne mand må for alt i verden ikke undslippe føderalt rum.
I er de højest rangerende officerer på alle fartøjer i regionen.
Og til ære for de afdøde har I bare at fange det svin.
Det er en menneskejagt, så lad os komme i gang.
Vi har ikke opfanget warpsignatur, så han er ikke langt væk.
Læg jeres skibe i blokadeformation og udsend eftersøgningsfartøjer -
- og landgangsstyrker, som skal følge ethvert spor...
Denne mand er ikke bleg for at dræbe uskyldige, så reglerne er enkle:
Hvis I støder på ham, er I i livsfare.
I har tilladelse til at dræbe ham på stedet.
Hvad har han i posen? Tænk at bombe et arkiv. Det er nærmest et bibliotek.
- Chris? Er alt i orden? - Javel.
Mr. Kirk skal lige vænne sig til at være næstkommanderende.
Hvis De vil sige noget, så sig det nu, for i morgen er det for sent.
- Alt i orden... Undskyld. - Ud med sproget, knægt.
Hvorfor arkivet?
Alle data er jo offentligt tilgængelige. Hvis han ville skade Stjerneflåden...
- Måske er det kun begyndelsen. - Af hvad?
I tilfælde af et angreb siger reglementet -
- at kaptajner og næstkommanderende mødes i Stjerneflådehovedkvarteret her.
- I dette lokale. - Et letskib har ikke warphastig...
Ud!
Antiluftskyts til Daystrom konferencerum.
Kom ud!
Ja...
Mr. Scott har fundet noget i resterne af Harrisons skib.
Han vil se os begge to omgående.
Kaptajn, jeg fandt det her i vraget.
Svinet slap væk med en transportabel transwarp-beaming-anordning.
- Ved du, hvor han er? - Ja, og De bliver ikke glad for det.
Han er det eneste sted, hvor vi ikke kan følge efter ham.
Mr. admiral, han er ikke længere på Jorden.
Han er på Kronos.
Jeg anmoder om tilladelse til at eftersætte ham.
Øjeblik.
Kronos... Harrison er altså på klingonernes planet. Hopper han af?
- Han befinder sig i Ketha-provinsen... - Han gemmer sig.
Han ved, det ender med krig, hvis vi nærmer os.
Stjerneflåden kan ikke jagte ham, men det kan jeg... Jeg beder Dem.
Krigen med klingonerne er efter min overbevisning allerede begyndt.
Siden vi hørte om dem, har de erobret to planeter -
- vi kender til, samt angrebet vores skibe et utal af gange.
De kommer nu.
London var ikke noget arkiv.
Det var en tophemmelig afdeling af Stjerneflåden ved navn Sektion 31.
De udviklede forsvarsteknologi og uddannede officerer -
- i at indsamle oplysninger om klingonerne og andre fjender.
- Harrison var topagent. - Og nu vil jeg sætte ham ud af spillet.
Pike sagde jo, De var en af de bedste. De skulle have hørt ham forsvare Dem.
Det var ham, der overtalte Dem til at melde Dem til Stjerneflåden, ikke?
Fortalte han nogensinde, hvem der fik ham til at melde sig?
Jeg er skyld i hans død. Men jeg vil ikke være skyld i Deres.
Mr. Spock, De sagde, Harrison gemte sig i en ubeboet provins.
Korrekt.
Som en del af vores forsvar udviklede 31 en ny foton-torpedo.
Den er langtrækkende og ikke til at spore, så klingonerne kan ikke se den.
Der må ikke ske Dem noget, men han skal dø.
Læg jer ved grænsen til Den Neutrale Zone, lås fast på ham, fyr og skrid.
Jeg ønsker mr. Spock som næstkommanderende.
I orden.
- Jim! Hvor blev du af? - Hvad skulle jeg?
Til helbredsundersøgelse. Du har været i en ildkamp.
- Jeg har det fint, Bones. - Fandeme nej.
Jeg har det fint.
- Statusrapport, mr. Spock. - Enterprise bør være klar til afgang.
- Godt. - Kaptajn...
- Tak, fordi jeg blev genindsat. - Det var så lidt.
- Jeg må protestere mod missionen. - Det er klart.
Reglementet siger, det er forbudt at dræbe folk uden rettergang -
- hvilket De og admiral Marcus har glemt.
Og ved at affyre torpedoer mod klingonernes planet...
Området er ubeboet, og der bliver kun ét offer.
Og vores ordrer angår ikke noget reglement.
- Torpedoer mod klingonerne? - Denne mission er moralsk forkert.
Det var da moralsk rigtigt at redde dig fra den vulkan.
- Rolig nu. - Robotten moraliserer jo!
Deres brug af øgenavne antyder, at jeg har en pointe.
Jeg har ikke bedt om nogen pointe. Bones, fjern den.
Missionen kan starte en krig med klingonerne, og den er umoralsk.
Måske skulle De bruge den fornødne tid på selv at erkende det.
Kaptajn Kirk...
Forskningsofficer Wallace. Jeg er udstationeret af admiral Marcus.
- Har De begæret en til forskningsofficer? - Bare jeg havde.
"Løjtnant Carol Wallace."
"Doktor i fysik og specialist i avancerede våben."
- Imponerende. - Mange tak.
- Men overflødigt med mig om bord. - Jo flere jo bedre... Sid ned.
Klar til opsendelse.
Vel vil jeg ej skrive under. Få de forbistrede ting væk fra mit skib!
- Problemer? - Ja.
Jeg er ved at forklare den herre, at jeg ikke modtager våben, jeg ikke kender.
- Mr. Scott har en pointe... - Meld Dem på broen.
Mr. Scott, jeg forstår Dem godt, men de torpedoer skal om bord.
Fotontorpedoer bruger brændstof -
- men den kan ikke måles her grundet afskærmning.
Så jeg bad om specifikationerne, men de er fortrolige.
- "Jamen så får I ingen underskrift." - Kaptajn...
- Vi er klar til afgang. - Mange tak, mr. Sulu.
Og nu har jeg altså en warpkerne, der skal lades.
Kom ned!
- Dine værdier er helt gale. - Meld dig til sygelukafet... Scotty!
Du skal modtage de våben. Jeg har ikke tid til en moralprædiken.
- Ved du, hvad det er? - En warpkerne.
Det er en radioaktiv katastrofe.
Mindste ændring i magnetfelterne ved affyring af en eller flere torpedoer -
- med en ukendt last kan starte en kædereaktion, der kan dræbe os alle.
- De torpedoer var dråben... - Hvad var bægeret?
Hvad med, at Stjerneflåden har konfiskeret min transwarp-ligning -
- som en galning nu bruger til at drøne rundt i galaksen med?
- Vi har fået vores ordrer! - Det er det, der er skræmmende.
Det her er klart en militæroperation. Jeg troede, vi var på opdagelse.
Kvittér for de torpedoer. Det er en ordre.
- Jamen så må jeg jo træde tilbage. - Helt ærligt, Scotty.
- Jeg har intet valg. - Jeg får ikke...
- Er min opsigelse modtaget? - Ja!
Ja.
De er afløst, mr. Scott.
Jim... du må for guds skyld ikke bruge de torpedoer.
Giv agt.
Tre minutter til warpkernetjek.
- Jeg beklager admiral Pikes død. - Det gør vi alle.
Er alt i orden? - Ja tak, løjtnant.
Scotty har lige sagt op.
Og din kæreste stiller spørgsmål ved alt, hvad jeg gør.
Det var upassende, men nogle gange kunne jeg rive pandehåret af ham.
- Måske er det mig. - Det er ikke Dem.
Ikke det?
- I er da ikke oppe at skændes? - Jeg vil ikke tale om det.
Hvordan i alverden er det?
- Ikke spidse øren... - Kaptajnen er på broen!
Mr. Chekov... De har fulgt mr. Scott.
- De kan operere maskinen, ikke? - Korrekt.
Godt... De er min nye maskinmester. Tag så rød bluse på.
Javel.
- Kast fortøjningen, mr. Sulu. - Javel.
- Fortøjning et, to og tre er fri. - Fortøjningsarme er trukket ind.
Løjtnant Uhura, besked til skibet.
Mr. Chekov, hvordan ser det ud?
Alle systemer kører, kaptajn. Warphastighed er til rådighed.
Tak, mr. Chekov.
- Så er det af sted. - Javel.
Så er der åbent.
Meddelelse til alle: Som de fleste af jer ved, er Christopher Pike -
- den tidligere kaptajn på dette skib og vores ven, død.
Hans morder gemmer sig på klingonernes klode -
- hvor han tror, vi ikke vil følge ham.
Vi er på vej derud nu.
På grund af admiral Marcus må missionen ikke blive opdaget.
Situationen mellem Føderationen og klingonerne kan føre til krig.
Jeg vil personligt anføre et rejsehold til en forladt by på Kronos -
- hvor vi vil tilfangetage den undvegne John Harrison -
- for derpå at returnere ham til Jorden, så han kan blive stillet for retten.
Lad os så få ram på det møgsvin. Kirk slut.
Kaptajn, De har truffet den rigtige beslutning.
Jeg vil med glæde følge Dem på rejseholdet.
Du... "med glæde"?
Jeg benyttede blot Deres gængse tale til at fremføre en idé.
Tak, mr. Spock.
Mr. Spock... De forskrækkede mig.
- Hvad laver De, doktor? - Efterprøver torpedoernes...
Nej, hvad laver De her på skibet? De er ikke udstationeret på Enterprise.
- Det må være en fejl. - Jeg er helt enig, dr. Marcus.
Bortset fra at De har løjet om Deres identitet.
Deres mors pigenavn er Wallace. Admiralen må så være Deres far.
Mr. Spock... jeg erkender, at jeg ikke har ret til at bede Dem om det her.
Men han må ikke vide, at jeg er om...
- Maskinen trak os ud af warp. - Mr. Chekov, ødelægger De mit skib?
Kernen blev overophedet, så jeg trak i nødbremsen. Det er nok kølesystemet.
- Undskyld, kaptajn. - Satans... Hvornår er vi fremme?
Om 20 minutter. Men det er 20 minutter i fjendtligt rum.
- Så er der afgang. Hvor er Spock? - Her, kaptajn.
De skal med mig ned på Kronos. Hvordan er Deres klingonske?
- Rustent, men rimeligt. - Godt. De kommer også med.
- Har I problemer med at samarbejde? - Overhovedet ikke.
- Uklart. - Vi mødes på færgedækket.
Du vil da ikke derned. Man begår ikke bankrøveri, når flugtbilen er punkteret.
Fejlen er fundet, når vi er tilbage.
- Ikke sandt, mr. Chekov? - Javel, kaptajn.
Jeg skal gøre mit bedste.
Mr. Sulu, De har roret.
Når vi er afgået, sender De målrettet kommunikation til Harrisons lokalitet.
Og så fortæller De ham, at en masse torpedoer sigter på ham.
- Er det et problem? - Nej... Det er første gang i stolen.
Det klarer De fint.
Jim, vent!
Du har lige bedt manden sidde ind for dig i et afgørende pokerspil og bluffe.
Sulu er god nok, men han er ikke kaptajn.
Jo, nu er han, og så ikke mere billedsprog, vel?
Få det k'Normianske skib gjort klar til afgang.
Fungerende kaptajn Sulu til færgedæk 2.
Få det handelsfartøj, vi konfiskerede under Mudd-episoden, klar.
Kaptajn Kirk er på vej.
- Klar til afgang, kaptajn. - Ingen røde bluser.
I er k'Normianske våbenhandlere. Tag det her på...
Intet må forbinde os til Stjerneflåden, medmindre De vil starte en krig.
- Nej tak. - Godt... Heller ikke jeg.
Jeg aflæser ét livstegn i Ketha-provinsen.
Ifølge mr. Scotts oplysninger er det John Harrison.
Mr. Sulu, vi har ham. Lad ham forstå, at du mener det.
John Harrison, det er kaptajn Hikaru Sulu fra U.S.S. Enterprise.
En færge med eliteofficerer er på vej mod Deres position.
Hvis De ikke overgiver Dem øjeblikkeligt -
- affyrer jeg samtlige langtrækkende torpedoer -
- der er låst fast på Deres position. De har to minutter til at indvilge.
Afvisning vil medføre udslettelse.
Og prøv ikke på at udfordre mig.
Mr. Sulu... mind mig om aldrig at træde Dem over tæerne.
Vi er fremme ved Harrison om tre minutter.
Der er 91,6% chance for, at han vil forsøge at dræbe os.
- Skønt. - Godt, du er ligeglad med at dø.
- Undskyld, det hørte jeg ikke. - Jeg sagde ingen ting.
- Men du lytter måske... - Kan det vente?
- Du vil jo ikke tale om det. - Behøver I diskutere det nu?
Jeg får ingen opmærksomhed... Kaptajn, to sekunder.
På vulkanen tænkte du slet ikke på os -
- og på, hvad der ville ske med mig, hvis du døde.
Du følte ingen ting.
Du var ligeglad, og jeg er ikke den eneste, der er irriteret over det.
- Det er kaptajnen også. - Nej, hold mig udenfor.
Hun har ret.
Det er ukorrekt, at jeg er ligeglad med at dø.
Sansende væseners nytteværdi afhænger af et langt og udbytterigt liv.
- Ikke just nogen kærlighedserklæring. - De misforstår mig.
Det er korrekt, at jeg valgte ikke at føle noget, da mit liv var ved at ende.
Jeg bevidsthedsforenede med admiral Pike, da han døde -
- så jeg oplevede, hvad han følte, da han gik bort...
Vrede... Forvirring... Ensomhed...
Frygt.
Det er følelser, jeg selv har mærket -
- fordoblet eksponentielt den dag, min planet blev tilintetgjort.
Det er følelser, jeg har valgt ikke at opleve mere.
Nyota, du misforstår mit fravalg af frygt som et udtryk for apati.
Men jeg kan forsikre dig om, at det forholder sig lige omvendt.
Hvad fanden var det?
- Hvor er signalet? - Jeg prøver at få dem tilbage.
Vi bliver jagtet af et klingonsk fartøj af D-4-klassen.
- Jeg troede, det var en øde sektor. - Det må være en tilfældig patrulje.
- Vi medfører ingen våben. - Jo, os. Fuld kraft på alle celler.
Satans!
De haler ind på os...
Vi kan slippe fra dem der!
Der er ikke plads til skibet mellem de to konstruktioner.
- Der er ikke plads. - Jo, der er!
- Jeg sagde jo, der var plads. - Det tæller ikke.
Er der spor af dem?
- Måske blokerer de vores skannere. - Vi slap væk.
De beordrer os til at lande.
De vil vide, hvad vi laver her.
De vil tortere os... og udspørge os...
Og dræbe os.
Så skyder vi os fri.
Vi er færre end dem, og de har de fleste våben.
Vi overlever ikke, hvis vi slår først.
Jeg er med, fordi jeg taler klingonsk.
Så lad mig nu tale klingonsk.
- Det går aldrig godt. - Det er den eneste logiske mulighed.
Hvis De afbryder nu, vækker De ikke kun klingonernes vrede, men også hendes.
Jeg er her for at hjælpe.
- Løjtnant... - Tak, kaptajn.
Sagt med al respekt. En forbryder har gemt sig i disse ruiner.
Han har dræbt mange af vore folk.
Hvorfor angår det mig, at et menneske dræber mennesker?
Fordi du er en mand af ære. Og det er han ikke.
Du og dine folk er i fare.
- Indstil skydningen. - Hvor mange torpedoer?
De torpedoer, I truede mig med. Hvor mange har I?
72.
Jeg overgiver mig.
På vegne af Christopher Pike, min ven -
- accepterer jeg din overgivelse.
Kaptajn!
Kaptajn...
Giv ham håndjern på.
- Bones, mød mig i arresten. - Kommer.
Løjtnant... meddel Stjerneflåden, at vi har taget Harrison til fange -
- og at vi vender hjem, når warpkernen er repareret.
- Hvorfor fanden overgav han sig? - Han smadrede en gruppe klingoner.
- Vi har nok en supermand om bord. - Det må du vurdere.
Stik armen ud gennem hullet, så jeg kan tage en blodprøve.
Hvorfor bevæger vi os ikke, kaptajn?
En defekt i warpkernen, så I er strandet på grænsen til klingonsk rum?
- Hvordan fanden ved du det? - Min indsigt kan være værdifuld.
Færdig?
Lad mig høre, hvad du finder ud af.
Ved at ignorere mig får De alle om bord dræbt.
Han manipulerer med Dem.
- Undgå al yderligere kontakt. - Giv mig et øjeblik...
Nu skal jeg forklare, hvad der sker her. De er kriminel.
Jeg så Dem myrde uskyldige mænd og kvinder. Jeg fik lov til at dræbe Dem.
Og De er udelukkende i live, fordi jeg tillader det.
Så hold Deres kæft!
Bliver De så ved med at slå mig, indtil Deres arm er blevet for svag?
De har jo lyst til det, så sig mig engang...
- Hvorfor lod De mig leve? - Vi kan alle begå fejl.
Nej... Jeg overgav mig til Dem -
- fordi De, trods Deres forsøg på at vise noget andet, har en samvittighed.
Ellers ville det være umuligt for mig at overbevise Dem om sandheden.
23.17.46.11.
Koordinater tæt på Jorden.
Hvis De vil vide, hvorfor jeg gjorde, som jeg gjorde, så se selv efter.
Giv mig én grund til at høre efter.
Jeg kan give Dem 72.
Og de er alle sammen om bord, kaptajn.
Og det har de været hele tiden...
Jeg foreslår, at De åbner en af dem.
Ved du, hvad der virkelig går mig på? Det er alle mine forbedringer.
Og pludselig er man ikke længere om bord, fordi man gør det rigtige.
Og du stod bare der med åben mund og polypper.
- Scotty, det er Kirk. - Nå da.
Er det ikke selveste James Tiberius kitsch-hår?
- Hørte du, hvad jeg kaldte ham? - Hvor er du? Er du fuld?
Hvad jeg laver i min fritid, angår kun mig, Jimbo.
Du må hjælpe mig med noget. Notér disse koordinater: 23.17.46.11...
- Skriver du det ned? - Tror du ikke, jeg kan huske fire tal?
Sikken tiltro...
- Hvad var det tredje? - 46.
Jeg ved ikke, hvad du leder efter, men du ved det nok, når du ser det.
Måske havde du ret i det med de torpedoer.
Jeg betragter det som en undskyldning, som jeg vil tage i betragtning.
- Det var jo dig, der sagde op. - Du tvang mig!
Mr. Scott... Scott?
Hvad bilder han sig ind? Jeg gør ikke ham nogen tjenester.
Nej... Godt så!
Er du helt fra snøvsen?
Du vil da ikke lytte til ham. Han dræbte Pike og næsten dig.
Og nu åbner du en torpedo, fordi han siger det.
- Hvorfor reddede han vores liv? - Doktoren har en pointe.
Jeg bryder mig ikke om, når du er enig med mig.
De bør også styre Deres følelser. Logisk set...
Den galning vil få os til at sprænge vores eget skib i luften...
Jeg ved ikke, hvorfor han overgav sig, men det er ikke derfor.
- Hvordan får vi åbnet den torpedo? - Hvem har vi udover mr. Scott?
Admiralens datter er tilsyneladende våbenspecialist.
- Måske kan hun bruges. - Hvilken admirals datter?
Carol Marcus... Hun skjulte sin identitet for at komme om bord.
- Hvornår ville du fortælle det? - Når det blev relevant... som nu.
- Er torpedoerne på våbendækket? - Hvad består de af?
Aner det ikke, men jeg måtte om bord for at finde ud af det. Undskyld.
Jeg beklager, hvis jeg har skabt problemer. Jeg hedder Carol Marcus.
- James Kirk. - Torpedoer...
Far gav mig adgang til alle programmer, og så hørte jeg om de nye torpedoer.
Og da jeg forlangte at få en forklaring, ville han ikke se mig.
Så opdagede jeg, at de ikke stod i nogen optegnelser.
- Og så gav han dem til mig. - De er smartere end Deres ry.
Har jeg et ry?
- Ja, jeg kender Christine Chapel. - Christine... Hvordan har hun det?
Hun læser til sygeplejerske på den yderste grænse. Hun er meget gladere.
- De aner ikke, hvem jeg taler om, vel? - Hvad skal vi her?
Er færgen klar til afgang? Vær venlig at vende Dem om.
- Hvorfor det? - Bare gør det.
Det er for farligt at åbne de torpedoer på Enterprise.
Men jeg har fundet en planetoide, hvor vi kan åbne den.
Men jeg får brug for hjælp. Vend Dem så om.
- Kaptajnen på broen! - Er dr. Marcus og McCoy landet?
- Ja, de flytter torpedoen i stilling nu. - Godt... Har klingonerne reageret?
Ikke endnu, men de finder os snart.
Har De meddelt Stjerneflåden, at vi har Harrison?
Ja, men de har ikke svaret endnu.
- Maskinen til broen... Kaptajn? - Giv mig gode nyheder.
Vi har fundet lækagen, men skaden er omfattende. Vi arbejder på sagen.
Kender vi årsagen?
Nej, men jeg påtager mig det fulde ansvar.
Jeg tror nu ikke, det var Deres skyld... Fortsæt.
Færgen er klar, kaptajn.
Bones, tak for hjælpen. Dr. Marcus bad om de roligste hænder.
Når jeg drømte om at strande med en skøn kvinde, var det uden torpedoer!
De er der ikke for at flirte.
- Hvad kan mine hænder gøre? - Bones!
For at forstå, hvor kraftige de våben er, må vi åbne sprænghovedet.
Beklageligvis er sprænghovederne aktive.
Skatter, jeg har engang foretaget kejsersnit på en Gorn.
Ottelinger... Og de små svin bider. Så mon ikke jeg klarer Deres missil?
Dr. McCoy, De vil finde en del lyslederkabler.
Det 23. kabel skal skæres over, men De må ikke røre nogen af de andre.
- Det kunne jeg ikke drømme om. - Dr. McCoy...
Jeg siger til. Jeg omdirigerer detonationsprocessoren.
Er De klar? Held og lykke.
- Torpedoen har armeret sig selv. - Den detonerer om 30 sekunder.
Min arm sidder sgu fast!
Beam dem op!
Transporteren kan ikke kende forskel på dr. McCoy og torpedoen.
- Kan De desarmere den? - Jeg forsøger.
- Jim, få hende væk herfra! - Så dør han. Lad mig nu gøre det!
Ti... ni... otte...
Klar til at beame dr. Marcus op.
Fire... tre...
Pis!
Desarmeringen lykkedes.
Dr. McCoy, er De uskadt?
Bones?
Jim... Det her skal du altså se.
KOORDINATER 23.17.46.11 JUPITER
Deltahold, aflevér jeres raketmotorer i anløbshangar 12.
U.S.S. Vengeance begærer adgang til konstruktionshangaren.
I har landingstilladelse i hangaren.
Jeg skal bruge et svejsehold til motorcelle et.
Hold da helt kæ...
Hvad har vi fundet? Brændstoftanken var fjernet -
- og erstattet med denne kryogeniske kapsel.
- Er han i live? - Ja.
Men hvis vi forsøger at genoplive ham, risikerer vi at dræbe ham.
- Jeg kender ikke teknologien. - Er den avanceret?
Nej. Det kryorør er ældgammelt.
Vi har ikke frosset nogen ned, siden vi fik warpteknologi -
- hvilket forklarer det mest interessante ved vores ven...
Han er 300 år gammel.
Hvorfor er der en mand i den torpedo?
Der er mænd og kvinder i alle torpedoerne. Jeg har anbragt dem der.
Hvem fanden er De?
Et levn fra en fjern fortid.
Genetisk designet til at lede andre til fred i en verden af krig.
Men vi blev dømt som kriminelle og tvunget i eksil.
I århundreder sov vi -
- i håb om at tingene havde forandret sig, når vi vågnede.
Efter Vulcans destruktion begyndte Stjerneflåden -
- at afsøge fjerne dele af rummet. Mit skib blev fundet. Jeg blev genoplivet.
Indtil for et år siden eksisterede John Harrison ikke.
John Harrison blev skabt af Deres admiral Marcus for at fremme hans sag.
Det var et røgslør for at skjule min rigtige identitet.
Mit navn er -
- Khan.
Hvorfor skulle en stjerneflådeadmiral -
- bede en 300 år gammel nedfrosset mand om hjælp?
- Fordi jeg er bedre... - Til hvad?
Alt...
Alexander Marcus var oppe imod en uciviliseret fjende.
Og til det skulle han bruge en krigers hjerne. Min hjerne.
Til at designe våben og krigsskibe.
Påstår De, at admiralen brød samtlige regler for at udnytte Deres intellekt?
Han ville udnytte min grusomhed. Intellekt alene kan ikke bruges i krig.
De kan ikke engang bryde en regel. Hvordan vil De bryde Dem om vold?
Marcus brugte mig til at designe våben for at militarisere Stjerneflåden.
Han sendte Dem ud for at bruge våbnene.
For at affyre mine torpedoer mod en intetanende planet.
Og så saboterede han Deres skib, så det kun kunne få én udgang.
Klingonerne ville søge efter de ansvarlige, og De ville være prisgivet.
Marcus ville endelig have fået den krig, han talte om. Den krig, han ønskede.
Nej... Nej.
Jeg så Dem åbne ild mod en gruppe ubevæbnede stjerneflådeofficerer.
- De dræbte dem med koldt blod! - Marcus tog min besætning fra mig.
- De er en morder! - Han tog mine venner som gidsler.
Jeg forsøgte at smugle dem i sikkerhed -
- ved at skjule dem i de selvsamme våben, jeg havde konstrueret.
Men jeg blev afsløret.
Jeg var nødt til at flygte alene.
Og da jeg gjorde det, havde jeg al mulig grund til at frygte -
- at Marcus havde dræbt hver og en af dem -
- jeg holder allermest af.
Så jeg gav igen med samme mønt.
Min besætning er min familie, Kirk.
Er der noget, De ikke ville gøre for Deres familie?
Et skib med warphastighed nærmer sig.
- Klingonere? - I warp? Vi ved begge, hvem det er.
Det er ikke fra Kronos.
Overflyt Khan til sygelukafet med seks vagter!
- Kaptajn på dækket! - Hvad er skibets forventede ankomst?
Tre sekunder.
- Skjoldene. - Javel.
De prajer os.
På skærm.
Udsend det over hele skibet.
Kaptajn Kirk...
Admiral Marcus... Det ventede jeg ikke... Sikke et skib, De har der.
Og jeg ventede ikke at høre, at De fangede Harrison trods mine ordrer.
Vi måtte improvisere, da warpkernen fik en uventet defekt, men det ved De godt.
- Ikke forstået. - De er vel kommet til assistance.
Hvorfor skulle den øverstbefalende i Stjerneflåden ellers komme herud?
- De scanner vores skib. - Er der noget, De leder efter?
- Hvor er fangen, Kirk? - Khan skal for retten på Jorden.
Pis og lort...
De har talt med ham. Det var det, jeg ville spare Dem for.
Jeg løb den taktiske risiko at genoplive svinet i den tro, at hans superhjerne -
- kunne hjælpe os mod vores næste fjende.
Men jeg tog fejl, og nu bærer jeg skylden for alle dem, han har dræbt.
Så nu beder jeg Dem om at overdrage ham til mig -
- så jeg kan afslutte det, jeg begyndte.
Hvad skal jeg så stille op med resten af hans besætning?
Affyre dem mod klingonerne og samtidig starte en krig?
Han anbragte dem selv i de torpedoer.
Jeg ville ikke bebyrde Dem med, hvad der var i dem.
De så, hvad han præsterede alene. Tænk, hvis vi genoplivede besætningen!
Sagde han også, at han kom med fred?
Han manipulerer med Dem.
Khan og hans besætning blev dømt til døden som krigsforbrydere.
Og nu er det vores pligt at eksekvere dommen, før flere dør.
Og nu beder jeg Dem igen...
En sidste gang.
Sænk skjoldene og fortæl mig, hvor han er.
Han er i maskinrummet.
- Jeg flytter ham til transporterrummet. - Jeg overtager herfra.
Skjoldene bliver oppe!
Khan er jo i sygelukafet, så vil De indvie mig i Deres plan?
Jeg sagde, vi fragter en fange hjem til Jorden, og det gør vi.
Mr. Chekov, kan vi warpe?
Hvis vi overgår til warphastighed, risikerer vi store skader på kernen.
Kan vi gøre det?
Teknisk set, ja, men jeg kan ikke anbefale det, kaptajn.
Det er noteret.
- Mr. Sulu, sæt kurs mod Jorden. - Javel...
Sømmet i bund.
Så kom vi da af sted igen.
Tro ikke, I er i sikkerhed ved warphastighed.
Meddel Stjerneflåden, at vi forfølges i Den Neutrale Zone af et stjerneskib.
Al kommunikation er død.
- Må jeg få adgang? - Dr. Marcus...
Han indhenter os, og så kan kun jeg stoppe ham.
- Jeg må tale med ham. - Han indhenter os ikke.
- Hans skib har ny warpteknologi... - Jeg modtager underlige målinger.
- Hvor er vi? - 237.000 km fra Jorden.
- Vi er forsvarsløse. - Der er hul på skottet.
- Hvor? - Alvorlig skade på skroget.
Undvigemanøvre Få os ned på Jorden!
Stop! Alle dør, hvis jeg ikke taler med ham.
Praj dem.
Det er mig... Det er Carol.
Hvad laver du om bord på det skib?
Jeg hørte, hvad du sagde.
Du begik en fejl, og nu gør du alt for at rette den.
Men, far...
Jeg tror ikke på, at den mand, der opfostrede mig -
- er i stand til at ødelægge et skib fuld af uskyldige mennesker.
Og hvis jeg tager fejl -
- så må du gøre det med mig om bord.
Jamen det vil jeg ikke.
. Kan vi blokere signalet? - Nej.
Kaptajn Kirk, uden autorisation og i ledtog med John Harrison -
- flygtede De ind i fjendtligt territorium, så jeg måtte nedkæmpe Dem.
Lås faserne... Det er hurtigt overstået.
- Sigt efter agtertorpedoerne på broen. - Min besætning parerede ordrer.
Jeg påtager mig det fulde ansvar for mine handlinger. Men de var mine.
Hvis jeg overfører Khans position, vil De så ikke nok skåne dem?
Jeg beder Dem.
Jeg vil gøre hvad som helst.
Men lad dem leve.
Det er sgu noget af en undskyldning, men hvis det er nogen trøst -
- så ville jeg alligevel ikke have skånet din besætning.
Fyr...
Jeg beklager.
- Våbnene blokerer. - Skjoldene er nede.
- Nogen har nulstillet systemerne. - Hvad mener De? Hvem?
Deres våben er lukket ned.
- Enterprise! Kan I høre mig? - Scotty!
- Gæt, hvad jeg fandt bag Jupiter. - Er du om bord på det skib?
Ja, og da jeg lige har forrådt en admiral, vil jeg rigtig gerne beames op.
Du er fantastisk, men vi har ikke meget kraft.
- Vent lidt! - Hvad er der sket med Enterprise?
Vi snakkes ved...
Scotty!
Spock, hvordan har skibet det?
Vi kan hverken skyde eller flygte.
Der er én mulighed... Stil Scotty om, når han kommer på.
Mr. Spock, De har roret.
- Kaptajn, jeg må protestere! - Over hvad? Jeg har ikke sagt noget.
Vi kan tydeligvis kun erobre skibet indefra -
- hvilket kun kan gøres med en begrænset angrebsstyrke.
De får brug for personel -
- der kan slås og har et nært kendskab til skibet.
Altså vil De gå sammen med Khan, som vi skulle nedkæmpe.
Jeg bruger ham. "Min fjendes fjende er min ven."
Et ordsprog, der tilskrives en prins, der blev forrådt og halshugget.
Men sikke et citat. Jeg har brug for dig på broen.
Nej... Det er min opgave -
- at hjælpe Dem med tage de klogeste beslutninger, hvilket De ikke kan nu.
Du har ret!
Det her er ikke særlig logisk. Det er en mavefornemmelse.
Jeg aner ikke, hvad jeg skal gøre. Men jeg ved, hvad jeg kan gøre.
Enterprises besætning har brug for én, der ved, hvad han gør.
Og det er ikke mig.
Det er dig, Spock.
Fortæl om skibet.
Dreadnought-klasse. Dobbelt så stort, tre gange så hurtigt.
Avancerede våben, lille besætning.
Det er Føderationens første krigsskib.
Jeg vil gøre, hvad jeg kan for at stille Dem til ansvar for Deres handlinger.
- Men nu har jeg brug for Deres hjælp. - Til gengæld for hvad?
De sagde, De ville gøre hvad som helst for Deres besætning.
Jeg kan garantere deres sikkerhed.
De kan ikke engang garantere Deres egen besætnings sikkerhed.
- Hvad laver du med den tribble? - Den er død.
Jeg injicerer Khans blodplader ind i det døde væv hos en nekrotisk vært.
Khans celler regenererer på forbløffende vis. Jeg vil vide hvorfor.
Kommer du med mig eller ej?
Hvad?
Vi kommer over. Sulu manøvrerer os i stilling.
Hvordan?
Lastporten på hangar 7, 101A. Luftslusen skal åbnes manuelt.
De er skør, hvem De så end er.
- Lyt til ham, så skal det nok gå. - Vel gør det ej.
Når jeg åbner luftslusen til rummet, fryser jeg ihjel, dør og eksploderer.
Kan vi etablere kontakt med New Vulcan?
- Jeg skal gøre mit bedste. - Tak.
- Mr. Sulu, status for det andet skib. - Systemerne er offline.
Vi kommer op på siden af dem nu.
- Hvordan ser det ud? - Gid jeg havde bedre nyheder.
De har spærret al adgang til computeren, så de har våben -
- om tre minutter. Og så kan jeg ikke forhindre dem i at skyde.
Affaldsudstødningen sigter nu på port 101A.
- Kaptajn, vi er på linje. - Modtaget.
- Scotty... - Jeg er i hangaren... Øjeblik.
Jeg løber... Øjeblik...
Øjeblik, kaptajn. Den port er ellers bitte... Jeg mener lille.
Højst fire kvadratmeter.
Det svarer til at springe ud af en bil på en bro og ramme et shotglas.
Bare rolig... Jeg har gjort det før.
Det var mere et frit fald... Vi sprang ned på en...
- Glem det. - Har De den manuelle tilsidesættelse?
Ikke endnu.
- Der er en del rumaffald mellem skibene. - Ikke nu, Spock. Er du der, Scotty?
Så giv mig dog et øjeblik, din skøre skid!
Sig, det her kan lade sig gøre.
Det kan jeg på ingen måde udtale mig om, doktor.
- Kaptajn, klar. - Hvor betryggende.
- Klar til at åbne. - Er De klar?
Er De?
- Spock, tryk på aftrækkeren. - Javel.
Affyring om...
Tre...
To...
Et...
- Kirk risikerer kollision på 0,432! - Kaptajn, affald lige fremme!
Modtaget.
- Jim, du er ude af kurs! - Ja, ja! Det kan jeg godt se.
Rør dig ikke.
Brug visirkompasset til at korrigere 37,243 grader.
Jeg arbejder mig tilbage.
Scotty, får du snart den dør åbnet?
- Hvad laver du her? - Ordner luftslusen. Du er ellers stor.
- Mr. Scott, hvor er du? - Jeg prøver at genoprette forbindelsen.
- Satans... - Kaptajn?
- Min hjelm blev ramt. Er Scott der? - Ikke endnu.
Kommunikatoren virker.
- Hvad er det der? - Er du flåde eller privat sikkerhed?
- Kollision forestående. - Khan, der er affald lige forude.
Jeg har set det.
- Mistede vi Khan? - Jeg kan ikke spore ham i rumaffaldet.
- Blev Khan ramt? - Vi prøver at finde ham.
Kaptajn, justér deres mål til 183/473 grader.
Mit visir er nede.
Uden visirkompas er det umuligt at ramme målet.
Når jeg kommer tilbage, skal vi snakke om din tone.
Han klarer det ikke.
Mit visir virker stadig. Kirk, De er 200 meter foran mig.
Kom en anelse til venstre og følg mig.
Scotty, vi nærmer os. Er du der... Scotty?
Hvis De er der, så få porten op om ti...
- Hvem er det, der tæller ned? - Det kan jeg ikke høre.
- 7... - Mr. Scott!
- 6... - 1800 meter... 1600 meter.
Hvor er du? Er du der, Scotty?
- Jeg beklager. - Luk porten op nu!
Velkommen om bord.
- Godt at se dig, Scotty. - Hvem er det?
- Khan... Scotty. Scotty... Khan. - Goddag.
De ved, vi er her. Jeg kender en genvej til broen.
- Den er låst på lammelse. - Det er deres ikke.
Så undgå at blive skudt.
Så er transmissionen klar.
- På skærm. - Klar...
Mr. Spock...
Mr. Spock.
Admiral...
Dig tager jeg mig af om li...
Jeg skammer mig over at være din datter.
En hangarport på dæk 13 har lige været åbnet.
Khan...
- De har fuld kraft, og vi spadserer. - De sporer os i turboelevatorerne.
Ved maskinen kan de ikke skyde uden at destabilisere warpkernen.
- Hvor har du fundet ham? - Lang historie.
Jeg skal gøre det kort. Har du nogen sinde mødt en, der hedder Khan?
Som bekendt har jeg svoret ikke at sige noget, der kan ændre din skæbne.
Din vej gennem tilværelsen skal du vandre alene.
Men når det er sagt...
...så er Khan Noonien Singh den farligste modstander -
- Enterprise nogen sinde har stået over for. Han er genial, hensynsløs -
- og han vil ikke tøve med at dræbe hver og en af jer.
Besejrede l ham?
Ja, med voldsomme omkostninger.
Hvordan?
- Hvor er folk henne? - Skibet kan manøvreres af én person.
- Klarer du den? - Ja, hvor er Khan?
Alt læge- og maskinpersonel skal samles på våbendækket.
Javel.
Dr. McCoy, De kom jo til at aktivere en torpedo. Kan De gentage det?
- Hvorfor pokker dog det? - Kan De?
Jeg er læge, for fanden! Ikke torpedotekniker.
Det er netop, fordi De er læge, at De skal høre efter.
Hvor er han?
- Pis... - Denne vej.
Når vi er oppe på broen, pløkker du ham.
Skal jeg lamme Khan? Jeg troede, han hjalp os.
Jeg er nu ret sikker på, at vi hjælper ham.
- Så har vi kraft igen. - Sigt på Enterprise igen.
Sørg for, han bliver nede.
Undskyld...
- Admiral Marcus, De er arresteret. - Det er ikke Deres alvor, vel?
Admiral, ud af den stol!
Tænk lige over, hvad De gør. Tænk over, hvad De gjorde på Kronos.
De rykkede ind på en fjendtlig planet og dræbte en klingonsk patrulje.
Selv om De slipper af sted med det, udbryder der krig -
- og hvem skal så lede os? De?
Uden mig i spidsen bliver hele vores livsstil decimeret!
Så hvis De vil have mig væk fra det her skib, må De dræbe mig.
Jeg slår Dem ikke ihjel.
Men jeg kan lamme Dem og høvle Deres røv ud af den stol.
Men det vil jeg nødig gøre foran Deres datter.
- Alt i orden? - Ja.
Jim!
Hør nu... Vent!
Du...
Du skulle have ladet mig sove.
- Hvor er kaptajnen? - Sensorerne er nede. Jeg ved det ikke.
Jeg vil gøre det meget nemt for Dem. Deres besætning for min besætning.
- De har forrådt os. - Hvor er De kvik, mr. Spock.
Spock, du må ikke...
- Mr. Spock, giv mig min besætning. - Og hvad vil De bruge den til?
Fortsætte, som før vi blev fordrevet.
De vil altså myrde alle væsener, der er Dem underlegne.
Skal jeg knuse Dem, mr. Spock? Eller får jeg min vilje?
- Vores transporter virker ikke. - Det gør min heldigvis.
Sænk skjoldene.
Hvordan ved jeg så, at De ikke destruerer Enterprise?
Lad os se logisk på det, mr. Spock.
Først dræber jeg kaptajnen for at vise beslutsomhed.
Derefter kan jeg føle mig nødsaget til at dræbe Dem og Deres besætning...
I så fald dræber De jo også Deres egne folk.
Deres besætning skal have ilt. Det skal min ikke.
Jeg sigter på Deres iltforsyning bag agter gondol.
Og når alle om bord på Deres skib er blevet kvalt -
- vil jeg trampe hen over Deres kolde lig for at redde mine folk.
Nå... skal vi komme i gang?
Sænk skjoldene.
Klogt valg, mr. Spock.
De 72 torpedoer ligger i deres rør. Hvis de ikke er mine, opdager jeg det.
Vulcanere lyver ikke. Det er Deres torpedoer.
Tak, mr. Spock.
Jeg har opfyldt Deres betingelser. Opfyld nu mine.
Nå, Kirk... Det er vel passende at returnere Dem til Deres besætning.
Jeg mener...
Intet skib skal gå ned uden sin kaptajn.
Han sigter på os.
Luk os så ud!
Skjoldene på 6%!
- Torpedoerne... Hvor lang tid? - 12 sekunder!
- Forbered forestående eksplosion. - Hvad snakker han om?
Han har armeret torpedoerne!
De har ingen våben.
- Ikke dårligt, kommandør. - Tak.
- Bones! - Sygeplejerske!
Dr. Marcus.
Rart at se dig, Jim.
- Detonerede du dem? - Fandeme ja.
- Han dræbte Khans besætning! - Så kold er Spock ikke...
Jeg har Khans besætning.
72 menneskelige ispinde, sunde og raske i deres kryorør.
Det var satans!
- Den centrale kraftforsyning svigter. - Nødkraften svigter også.
- Skibet er fanget i Jordens tyngdefelt! - Jeg kan intet stille op.
Åh nej... Kom væk!
Iværksæt nedlukning! De bliver vel ikke søsyg.
- Gør De? - Ja.
Blæs til evakuering af alle dæk.
Som fungerende kaptajn beordrer jeg alle til at forlade skibet.
Jeg bliver her og omdirigerer al kraft til iltforsyning og evakueringsdæk.
- I har ordrer til at forlade skibet. - Beklager, men vi går ingen steder.
Én skide dag har jeg været fra borde!
Tyngdefeltet svigter.
Giv agt, alle dæk. Evakuering iværksat.
Meld Dem ved Deres anviste færge.
Vi kan ikke evakuere uden kraft til at stabilisere skibet.
- Kan den genoprettes? - Kun fra maskinen!
Vi skal ned til warpkernen.
Jim?
Scotty, kom nu!
Scotty, vi må springe! Spring!
Åh gud.
Nødkraft på 15% og faldende.
Giv agt, alle dæk. Evakuering iværksat.
Meld Dem ved Deres anviste færge.
- Jim? - Hold fast!
Jeg kan ikke!
Jeg har Dem, kaptajn! Hold fast!
- Kraften skal stadig omdirigeres. - Han har ret.
Nogen skal slå den til manuelt. Håndtaget er...
Bag deflektorparabolen! Jeg gør det!
Åh nej...
Evakuering iværksat. Meld Dem ved Deres anviste færge.
- Al kraft til stabilisatorerne. - Jeg gør mit bedste.
- Kernen ude af synk... Fare. - Åh nej...
Rammen er ude af synk! Vi kan ikke omdirigere kraften.
Skibet er dødt... Hun er færdig.
- Vel er hun ej. - Vent!
Hvis vi går derind, bliver vi dræbt af strålingen.
- Hør nu efter! Hvad fanden laver du? - Jeg går derind!
Den dør skal forhindre os i at blive bestrålet! Vi dør, inden vi når det.
Fare... Kernen ude af synk.
Du skal ikke derind.
Kernen ude af synk.
Fare... Kernen ude af synk.
Hvis vi ikke får kraften genoprettet, brænder vi op i atmosfæren.
- Warpkernen er online! - Fuld kraft frem!
Raketmotorer på fuld kraft! Klar...
- Skjoldene virker! - Vi har kraft.
- Mr. Spock, højden stabiliseres. - Det er et mirakel.
Den slags findes ikke.
Maskinen til broen... Mr. Spock. De må hellere komme herned.
Skynd Dem.
- Luk op. - Nej, De oversvømmer hele området.
Døren er låst.
Hvordan står det til med skibet?
Det er uden for fare.
De har reddet besætningen.
Du brugte det, han ville have, imod ham...
Godt gået...
Det var det, De selv ville have gjort.
Og det her... Det er, hvad du ville have gjort...
Det var det logiske.
Jeg er bange, Spock...
Hjælp mig med ikke at være det.
Hvordan kan man vælge ikke at føle noget?
Det ved jeg ikke...
Lige nu formår jeg det ikke.
Du skal vide, hvorfor jeg ikke kunne lade dig dø.
Hvorfor jeg vendte tilbage efter dig...
Fordi du er min ven.
Khan!
Det var tæt på!
Ny destination: Stjerneflådens hovedkvarter!
Maskinen er overbelastet. Kan ikke garantere destinationen.
- Bekræft ordre. - Ordre bekræftet.
- Gennemsøg fjendens skib for livstegn. - Ingen kan have overlevet.
- Jo, ham. - Javel.
- Han sprang 30 meter! - Kan vi beame ham op?
Jeg har intet signal.
Men måske kan De beame derned.
Efter ham.
Afvent koordinater.
- Indtast 3517/2598. - Koordinater bekræftet.
Få fat i et kryorør!
Få ham ud af kryorøret og læg ham i kunstig koma.
- Vi må bevare Kirks hjernefunktion. - Hvor meget af Khans blod er tilbage?
Intet.
Enterprise til Spock... Spock!
Aktivér den kryogeniske rækkefølge.
McCoy til broen. Jeg kan ikke få fat i Spock. Jeg skal bruge Khan i live.
Få det dumme svin om bord i en fart! Jeg tror, han kan redde Kirk.
- Kan vi beame dem op? - Nej, de bevæger sig.
Kan vi beame ned?
Spock!
Spock! Spock, stop!
Han er vores eneste chance for at redde Kirk!
- Hvad er det? - En dreng.
Godt, så siger vi Jim.
Din far var kaptajn på et stjerneskib i 12 minutter.
Han reddede 800 menneskeliv. Jeg udfordrer dig til at overgå ham.
Nu ikke så melodramatisk. Du var kun skindød, men transfusionen var hård.
- Du har været væk i to uger. - Transfusionen?
- Dine celler fik alt for mange stråler. - Khan...
Da vi fangede ham, lavede jeg et serum fra hans superblod.
Føler du dig morderisk, magtbegærlig eller despotisk?
Ikke mere end sædvanligt. Hvordan fangede l ham?
Det var ikke mig.
- Du reddede mit liv. - Uhura og jeg gav nu en hånd med.
De reddede mit liv og...
Spock...
Tak.
Det var så lidt, Jim.
Der vil altid være nogen, som vil gøre os ondt.
I forsøget på at stoppe dem risikerer vi at vække ondskaben i os selv.
Det er altid vores første instinkt at søge hævn, når vi mister vore kære.
Men sådan er vi ikke.
Vi er samlet her for at omdøbe U.S.S. Enterprise -
- og for at ære dem, der mistede livet -
- for næsten et år siden.
Da Christopher Pike gav mig skibet, bad han mig fremsige kaptajnens ed.
Jeg satte ikke pris på det, men nu kan jeg se, at det får os til at huske...
...hvem vi var engang...
Og hvem vi må blive igen.
Og disse ord? Rummet... Den yderste grænse.
Dette er rejserne med stjerneskibet Enterprise -
- hvis femårige mission er at udforske fremmede nye verdener...
Søge efter nyt liv og nye civilisationer...
Dristigt at søge ud, hvor ingen tidligere har været.
Kaptajnen på broen!
Ja, den er svær at komme ud af, når man først har fået smag for den.
"Kaptajn" lyder jo godt, men stolen er Deres.
Mr. Scott...
- Hvordan har kernen det? - Den spinder som en mis.
- Hun er klar til en lang rejse. - Glimrende.
Kom nu, Bones... Det bliver da skægt.
Fem år i rummet... Gud hjælpe mig.
Dr. Marcus... Jeg er glad for, De ville være en del af familien.
Det er rart at have en.
- Spock... - Kaptajn.
Hvor skal vi tage hen?
Da man aldrig har forsøgt sig med en mission af denne varighed -
- bøjer jeg mig for Deres sunde dømmekraft, kaptajn.
- Mr. Sulu, før os ud. - Javel, kaptajn.